![Jak snadné je pít šampaňské](/files/no-wmblog/sampanske/vychutnavej-chutnej-blog-jak-snadne-je-pit-sampanske-uvod-play.jpg)
Jak snadné je pít šampaňské
Přidal: Martin Svoboda Počet shlédnutí: 5203
Šumivé víno je čisté štěstí v láhvi. Po odstřelení korku se nám rozehřeje srdce, při nalití rozšíří zorničky a po napití se teplo rozlévá do celého těla. Čím kvalitnější víno, tím uspokojivější pocit. Čím je ho více, tím déle štěstí trvá. Když vypijeme s přáteli několik lahví, druhý den se probouzíme s úsměvem na tváři. Pít šampaňské je totiž snadné.
Obsah článku
- Historie vzniku
- Hlavní oblasti
- Pěstované odrůdy
- Tradiční metoda výroby
- Dělení dle ročníku
- Dělení dle hroznů
- Správné servírování
- Závěrem
Co z něj dělá nápoj té nejvyšší formy? Pro milovníky šumivých vín je to bezesporu jeho dokonalá rovnováha mezi lehkostí a komplexitou, osvěžující formou a dlouhotrvající dochutí. Svou roli hraje bezesporu i jisté PR, kterou Francouzi zvládli na výbornou. Ale my jim to odpustíme, kde bychom bez nich byli.
Historie vzniku
V 17. století se na podnět spotřebitelů, kteří vyhledávají lehká a mírně zbarvená vína, šampaňské před ukončením první fermentace rychle stáčí ze sudů do lahví – právě proto, aby si uchovalo aroma a lehké zbarvení. Víno, které neprošlo úplnou fermentací, tudíž zůstává v láhvi přirozeně perlivé. Tento postup však přináší výrobcům jisté problémy v podobě vybuchujících lahvích a vystřelujících zátek.
Právě koncem 17. století přichází otec Pérignon, benediktýnský mnich z opatství Hautvillers se změnou, která umožní tyto problémy odstranit. Pérignon nechá lahve zesílit a začne používat korkové zátky přidržované konopnými šňůrkami. Dále vynalezne možnost mísení různých hroznů, čímž zvýší jakost vína. Aby vylepšil konzervační vlastnosti, skladuje víno v křídových lomech s konstantní teplotou a vlhkostí. Také provádí řadu výzkumů s odebíráním pěny, aby dokázal vědeckým způsobem vysvětlit fenomén fermentace v láhvi.
Oblasti Champagne
Champagne s hlavním městem Châlons-en-Champagne, spadá do departementu Marne. Nalezneme jej přibližně 200 km východně od Paříže a je nejseverněji položenou vinařskou oblastí Francie o rozloze vinic 31 600 ha. Z geografického umístění vychází studené klima, které nedovolí hroznům plně dozrát. Víno je pak kyselejší, což je při výrobě šumivých vín výhodou.
Pouze vína pocházející z apelační oblasti Champagne se mohou pyšnit tímto jedinečným označením. Vše ostatní, i když na chlup stejné víno, musí být označené jako sekt. Zmiňme zajímavý příklad ze Švýcarska. Nachází se zde obec s názvem „Champagne“, která ale nemá právo na etiketách svých vín tento termín uvádět.
Ač šampaňské vlastní známku AOC, prakticky to na etiketách neuvádí. Tato výjimka pramení ze skutečnosti, že oproti ostatním francouzským AOC produkuje oblast Champagne pouze šampaňské AOC. Termín „šampaňské“ se stal prakticky názvem značky, která je z toho důvodu chráněna nejpřísnějšími zákony.
Je obecně známo, že nejlepší hlavy produkující nejproslulejší ročníky rostou okolo Épernay. Dalším hlavním vinařským centrem je historická Remeš.
Odrůdy
Dle legislativy se šampaňské může vyrábět pouze ze tří odrůd. Jediná bílá odrůda v portfoliu šampaňských, Chardonnay, se vyznačuje jemným aroma, výraznou kyselinkou, lehkým elegantním projevem. Celkem tvoří 28 % osázené plochy, z níž většinu nalezneme v Côte des Blancs.
Pinot Noir, nebo-li rulandské modré přináší do vína aroma vyzrálého ovoce a dává šampaňskému potřebnou sílu a tělnatost. Roste na 38 % vinic, z velké části na Remešském horském masivu nebo-li Montagne de Reims a také na nejseverněji položených vinicích v Côte de Bar.
Vína z Pinot Meunier, tzv. mlynářky, jsou měkká s teplým a širokým buketem. Používají se zejména díky opožděnému rašení výhonků na pozemcích obrácených na severní stranu a v údolích Champagne. Mají však nižší potenciál ke zrání. Pinot Meunier nalezneme na 34 % vinohradů převážně v údolí Marny na jílovitě vápenitých půdách.
Výroba
Vína se i se střapci lisují, procházejí první fermentací na tanku, následně se scelují a po přidání tirážního likéru, tedy kvasinek a třtinového cukru, zrají ve sklepech. V této fázi kvasinky spotřebují cukr, víno se rozvíjí a druhotným kvašením vytváří oxid uhličitý, jež se projeví po otevření lahve formou unikajících bublinek, tzv. perlením. Před degorzáží se láhve umístí do speciálních regálů, kde se otáčením setřásají kaly do hrdla.
Po odstřelení kvasnic se objem doplní směsí rezervního vína a cukru, jehož míra následně určí cukernatost. Tu dělíme od Brut Nature 0 – 3 g/l, Extra Brut 0 – 6 g/l, Brut 0 – 12 g/l, Extra Dry 12 – 17 g/l, Sec 17 – 32 g/l, Demi-Sec 32 – 50 g/l až po Doux s obsahem cukru nad 50 g/l. Po doplnění cukrem se láhev okamžitě utěsní korkovým uzávěrem a zajistí košíčkem nebo-li agrafou.
Dělení dle ročníku
Zatímco neročníková vína se před druhotným kvašením scelují (mísí) z rezervních vín různých ročníků, odrůd a většinou i vinic, ročníková vína musí pocházet ze stejného kalendářního roku. Pokud je tato podmínka splněna, mohou být též směsí různých odrůd a vinic.
Ročníková vína mají velký potenciál ke zrání a lépe vypovídají o charakteristikách jednotlivých let. Pro výrobu daných vín se používají ročníky výjimečných kvalit – v průměru jen tři roky z deseti mají dostatek tepla, aby z jejich vín mohlo být vytvořeno ročníkové šampaňské. Na etiketě hledejte uvedený rok sklizně.
Dělení dle hroznů
Pakliže na vinětě nalezneme označení Blanc de Blancs, tedy bílé z bílých, bude to v rámci Champagne znamenat vždy 100% použití Chardonnay. Taková vína jsou svěží, minerální, chutí zelených jablek nebo broskví a dobře se párují k rybám, bílému masu a mořským plodům.
Nápis Blanc de Noirs, v překladu bílé z černých, uvádí použití pouze hroznů z odrůd Pinot Noir a Pinot Meunier. Taková vína chutnají po jahodách nebo třešních a dobře si rozumí s červeným masem či houbami.
Růžová šampaňská, nebo-li rosé, jsou směsí chardonnay a jedné z modrých odrůd. Barvu však nezískají ze slupek jako vína tichá, ale následným dobarvováním červeným vínem. Jsou to velmi jemná, krémová a hlavně líbivá vína.
V žebříčku Cru Classé, tedy kvalit hrozna v jasně ohraničených územích, dělíme vína (od nejkvalitnějšího) na Grand Cru, Premier cru, Deuxième cru, Troisième cru, Quatrième cru a Cinquième cru.
Servírování šampaňského
- Používáme výhradně sklenice na bílá vína a nebo tulipány. Ač pití z fléten může vypadat lépe, nápoj si všemi smysly neužijeme.
- Sklenice předem nikdy nezchlazujeme. Před servírováním je vypláchneme horkou vodou a necháme okapat. Případně si ji zavíníme trochou nápoje. To sklenici zbaví zbytků jaru po mytí, který naruší nebo úplně eliminuje tvorbu perlení – CO2 pak nepříjemně exploduje v ústech. Další možností je po použití vypláchnout sklenici trochou octa a pak vodou. Funguje skvěle. V každém případě uděláme nejlépe, když se používání mycích prostředků zcela vyvarujeme.
- Víno za žádných okolností nechladíme v mrazáku. Odložené do kbelíku s ledem mu postačí 20 minut, v lednici jej chladíme položené v nejnižším patře 3 hodiny.
- Ideální teplota pro servírování je 8 – 10 °C. Při nižší teplotě těžko rozpoznáme aroma, naopak při vyšší je víno těžké, méně svěží. Doporučenou teplotu pro servírování často uvádí výrobce.
- Během otevírání láhve po celou dobu míříme mimo živé bytosti nebo křehké předměty. Při odstraňování košíčku přidržujeme korek palcem druhé ruky. Láhev nakloníme do úhlu 45 °, jednou rukou pevně držíme korek a druhou šroubujeme s lahví. S korkem nekýveme ani jím neotáčíme.
- Skleničku nakloníme, abychom mohli víno nalévat po skle. Zamezíme tak vyšumění.
- Pokud víno nedopijeme, nasadíme na něj sektový uzávěr, tzv. stopper, který zabrání úniku perlení.
Závěrem
Ano, sedmička vína s bublinkami za plus mínus tisíc korun se může zdát jako dost. Zvlášť, když se dá i ve dvou lidech poměrně rychle vypít. U dvoudecových sklenic a pokulhávající kultury, dokonce na dvoje nalití. Pít dobré šampaňské je totiž opravdu snadné. V dobré společnosti, slavící příležitosti a skvělou lahví vytvoříme zážitek, který v našich srdcích zůstane ještě hodně dlouho. A nejde v životě právě o to?
Tak směle vychutnávej!